Grace, hvad er der galt?
Grace!
- Åh Gud! - Kender du hende?
Enhver krig begynder i det små.
Min begyndte med Grace Somerfield.
Hun var den første, der døde.
Den første i min klasse i al fald.
En måned senere var halvdelen af mine klassekammerater døde.
Jeg anede ikke, hvorfor jeg overlevede.
Forskerne har nu sat navn på denne mystiske og smitsomme sygdom.
Idiopatisk Adolescensrelateret Akut Neurodegeneration eller IAAN.
Lidelserne vil ingen ende tage for forældre og familier i USA.
Knap 90 % af landets børn er nu døde.
Der berettes om sære hændelser blandt de overlevende børn over hele landet.
Politiet modtager opkald om biler, der kører af sig selv.
Hvis Deres egne eller andre børn udviser besynderlig adfærd,
bedes De kontakte Sundhedsstyrelsen.
Vi skal nu høre fra præsidenten.
Hr. Præsident!
Har De noget nyt angående IAAN-pandemien?
Ja, det har jeg. Først vil jeg gerne sige,
at jeg i dag udtaler mig,
ikke som jeres præsident, men som forælder.
Som I ved, er min søn...
Min søn er blandt de overlevende, og for første gang
er Clancy nu i bedring efter at have modtaget behandling.
Men vigtigst af alt har det givet min familie håb,
og jeg bønfalder jer om at indgyde jeres børn det samme håb.
Sundhedsstyrelsen står klar til at give jeres børn den fornødne behandling.
Det handler ikke om politik. Det handler om jeres børn.
Det handler om vores børn.
Vi skal nok finde en kur, der kan redde vores dyrebare sønner og døtre.
Hr. Præsident!
Værsgo. Tillykke med fødselsdagen, skat.
Gudetama!
- Var det ikke den, du ønskede dig? - Præcis.
Når du fylder 16, kan du sætte en bilnøgle i den.
Den er sikkert ikke cool, når jeg engang bliver 16.
Det er okay, mor.
Du skal ikke være bekymret for mig. Jeg skal nok klare den.
- Så er det godnat. - Jeg elsker dig.
I skal ikke være bange, mor og far. Der er intet, der kan tage mig fra jer.
- Mor, jeg har hovedpine. - Du godeste!
Hvordan er du kommet herind?
Er du faret vild? Ved dine forældre, at du er her?
- Hvorfor siger du det? - Hvad hedder du?
- Hvad går der af dig, mor? - Jeg er ikke din mor.
Jo, du er. Du og far gav mig den her i fødselsdagsgave i går.
Kom med mig.
Kom med denne vej, okay?
Hvad har jeg gjort forkert? Hvor skal vi hen?
Du skal bare lige vente her, okay?
Bare vent.
Undskyld!
Jeg bor her! I er mine forældre!
Overlevende lokaliseret. Udvis ekstrem forsigtighed.
(Nej, nej!)
Sådan begyndte det.
Myndighederne var ikke bange for, hvad der var sket med de døde børn,
eller for det tomrum, de efterlod sig.
De var bange for os.
Os, der overlevede.
Snart ville der ikke være nogen børn nogen steder.
Man enten døde eller blev anbragt i en lejr.
Afsted, nu!
- Ok, de kommer ind. - Afsted!
Kom af sted!
I skal ikke prøve at flygte, og I skal ikke tale sammen.
I skal ikke gøre andet, end hvad I får besked på.
De, som ikke følger instrukserne, vil blive straffet.
Rend mig i røven!
Bliv liggende!
LaVine! Hvad er det, du gør?
Orange! Det var ham! Orange! I ved, hvad I skal gøre ved ham!
Indenfor med jer andre!
Nye rekrutter til farvebestemmelse.
Er det her et hospital?
Navn?
- Dit navn, unge dame. - Ruby Daly.
- Jeg føler mig ikke syg. - Det er du heller ikke.
Du overlevede sygdommen, men du er ikke den samme.
Derfor kan du ikke vende hjem.
Er du blevet tildelt en farve?
En farve?
Ja.
Alle børn tildeles en farve, der beskriver deres lidelse.
Nederst har vi de grønne. Forhøjet intelligens.
De blå har telekinetiske evner.
De gyldne kan kontrollere elektricitet.
Oven for linjen her har vi de allerfarligste.
De røde og de orange.
Men de er yderst sjældne. Du har næppe grund til bekymring.
Er du god til matematik og gåder?
Det vil højst sandsynligt placere dig i den grønne kategori.
Det ser ikke så slemt ud.
ORANGE - ELIMINERES
Orange! Orange!
I ved, hvad I skal gøre ved ham!
Bare rolig, du kan kureres.
Kom her!
Stå stille!
Jeg er grøn. En af de kløgtige.
Ja.
GRØN
Du er grøn.
I lejrene blev vi opdelt efter farve.
Grønne. Blå.
Gyldne.
Men ingen røde eller orange.
Bortset fra mig.
Vi fik at vide, at vores evner nu skulle bringes frem i lyset,
men jeg måtte skjule mine i mørket.
SEKS ÅR SENERE
Hold 3 skal stille til arbejdstjeneste i pakhus 6, 8 og 11.
Hey, kom så afsted!
Opgavefordelingen varetages af jeres gruppeførere.
Du gør det forkert.
Sådan her.
Se på mig.
Se på mig!
Vi har forbud mod at se på jer.
Hm. Ja.
Dupperne skal ned igennem hullerne,
ikke op.
Jeg har holdt øje med dig i et stykke tid.
Du er for dum til at være grøn.
Men nu skal sandheden for en dag.
Dupperne skal op igennem.
Hvabehar?
Hvis støvlen skal sidde bedre til, skal dupperne føres op igennem.
Du er vel nok kvik.
Ja, ligesom alle grønne er.
Dampene fra skosværten må have dræbt de få hjerneceller, du havde.
Det vil vise sig.
Slip mig!
Udfør testen!
- Påbegynd subatomar frekvenstest. - Modtaget.
Frekvenstest 1.
Ruby?
Kan du høre mig?
Ruby, kan du høre mig?
Rolig, rolig. Tag det helt roligt.
Der sker dig ikke noget, Ruby.
Gør det stadig ondt?
Ved du, hvor du er?
Ja.
Hej. Jeg er dr. Begbie.
Men du må godt kalde mig Cate og droppe det med titlen.
Inden alt det her var jeg socialrådgiver.
Du minder mig om en pige, jeg kendte.
Hvad blev der af hende?
Jeg kunne ikke hjælpe hende dengang.
Men du skal vide, at jeg er her for dig nu.
Kan du huske, du faldt om, da de tændte for den hvide støj?
Tiden er gået.
Denne gang føltes det anderledes.
Jeg beholder hende natten over. Der skal tages flere prøver.
Det må du tale med kaptajn McManus om.
De ved, du er orange. Hvis du vil overleve, så mød mig i fyrrummet.
- Svarene på frekvenstesten. - Hvem slog kraftigst ud?
Alarmer kaptajnen.
Der er sket et sikkerhedsbrud. Afspær sygeafdelingen øjeblikkeligt.
Tag det her på i en fart.
Vi må af sted. Spil komedie.
Sikkerhedsbrud. Luk...
Okay, kom så.
Kom, kom, kom.
Dæk dit ansigt til så meget som muligt.
Hvis de fanger dig, dræber de dig.
Hej. Jeg har dr. Rogers med.
- Lad mig se hendes ID. - Jeg har det her.
Staklen er helt omtåget af smertemedicin.
Dr. Rogers, jeg må bede Dem tage masken af.
- Hun smitter altså virkelig meget. - Rul bagsædevinduet ned.
Der er sket et sikkerhedsbrud. Rul bagsædevinduet ned.
Jeg siger det ikke en gang til.
Dr. Rogers, jeg beordrer Dem til at tage masken af.
Er det forstået? Nu!
Du har det ikke så godt.
Jeg har det ikke så godt.
Du lader os passere.
I kan passere.
Du almægtige...
PAS PÅ - UDSATTE BØRN
Hvor er vi?
Vi er lige kørt ud af Harvey i West Virginia.
Vi mødte en af mine venner, der skaffede os en anden bil.
Hvor er folk henne?
De fleste er flygtet til storbyerne for at finde arbejde.
Ingen børn, ingen økonomi.
Ingen børn?
- Hvor langt er der hjem? - Hjem?
- Kører du mig ikke hjem? - Nej.
Jeg vil bare gerne hjem.
Jeg kan ikke køre dig hjem. Der er du ikke i sikkerhed.
Duk dig.
Jeg skal nok passe på dig.
Hvordan?
- Har du hørt om Børneforbundet? - Nej.
De færreste ved, at lejrene er fup,
fordi Det Hvide Hus fremviser kurerede børn i tv, heriblandt præsidentens søn.
Vi grundlagde Forbundet for at få jer ud af lejrene.
Dem øverst på skalaen,
de røde og orange, anses for at være for farlige.
Ruby, du er noget yderst sjældent.
Du er blandt de allerstærkeste og dem, de stoler mindst på.
Børn som dig dræbes uden tøven.
Hvad vil du gøre?
Hvis vi bliver adskilt, og du er i fare,
skal du trykke sammen om smykket her i tre sekunder.
Det er en signalsender, men kun hvis du aktiverer den.
Og den sender kun til mig.
Vi er begge to godt klar over, hvor farligt der er herude.
Det kan vise sig rigtig nyttigt at have en, der passer på en.
Her er præsidentens søn, Clancy Gray, med sit budskab om håb.
Hvis jeg kan blive rask, kan I også blive raske.
Det lykkedes.
Jeg tvivlede ikke et sekund.
Hør, hvor er dine to?
- Jeg kunne ikke få dem ud. - Hvad? Det gør mig ondt.
Men jeg er på sporet af en rød.
- Ruby, det er Rob. - Rart at møde dig.
Vi har ikke megen tid, og du skal klæde om.
Nyt tøj, sæbe og andre ting.
Der er rindende vand indenfor, men du må endelig ikke drikke det.
Kom her!
Du render ingen steder.
Er du okay?
Ja, jeg snublede bare.
Luk mig ind. Jeg har ingen, jeg kan stole på!
Kom nu!
Ruby!
Kom nu!
Jeg tror, de vil slå mig ihjel.
Det var Lady Jane. Jeg så hende med mine egne øjne.
Ja, du er blind.
Lad os nu koncentrere os om at finde East River.
Ruby!
- Hvem er de? - Kør, kør, kør!
- Hvad skete der, Zu? Så de dig? - Og hvem er Ruby?
Det er mig.
Ruby Daly.
Hvad har vi sagt til dig, Zu? Ingen strejfere!
Vent, jeg tager mig af det.
Bare rolig, jeg går nu.
Kommer du fra en lejr?
Ja, de befriede mig. Jeg er grøn.
Eg er ingen trussel.
Mener du Forbundet?
Luk døren op, Liam. Vi har i forvejen panserne og indfangerne i hælene.
Vi har ikke brug for at føje Forbundet til listen.
Hvad nu hvis de efterlyser fire børn i en blå smadrekasse?
Tal pænt om Betty.
Undskyld, hvis jeg har såret en varevogns følelser.
- Luk mig nu bare ud. - Du skal ikke tage med Forbundet.
Hvad? Liam!
Vi hedder Liam, Zu og Chubs.
- "Chubs"? - Navnet er Charles.
Han har været en del kraftigere. Det kan Zu bevidne.
Ikke også, Zu? Hvad nu?
Det er Lady Jane. Jeg sagde jo, jeg så hende!
Lort.
Vi må væk! Kør nu!
Hun er vanvittig!
- Det er Forbundet! - Kør, kør, kør!
I må lukke mig ud, inden nogen kommer til skade.
- Liam, luk hende ud. - Jeg har styr på det.
- Kan du køre bil? - Nej.
Det bliver du nødt til.
Chubs er stærblind.
Det hørte jeg godt.
Det er ligesom at køre på cykel.
- Kan du køre på cykel? - Selvfølgelig.
- Du skal ikke røre mig. - Kom nu bare! Du kan godt.
- Okay, kom så. - Vi dør nu.
Bare kør!
- Har du fat i mig? - Ja.
Hvad gør han?
Kør hurtigere!
Hvad der end sker, må du ikke stoppe!
Rob!
Pas på!
Flot kørt.
Det er slet ikke som at køre på cykel.
- Ved I overhovedet, hvor I er? - Bare rolig, Chubs er kortekspert.
Jeg er grøn, så kort er indlysende for mig.
Det samme er fysik, eksistentialisme som defineret af Thoreau, lynskak...
- Kort sagt, han er klog. - Jeg går ikke med cola-bunde for sjov.
Og jeg ved, at folk er bedøvende ligeglade med de grønne.
Så hvorfor skulle Forbundet gøre så stor en indsats for din skyld?
- Hvad gør dig til noget særligt? - Lad hende være i fred.
- Hvis vi skal trækkes med hende... - I skal ikke trækkes med mig.
Jeg tager hjem.
- Hvor er det? - Salem, Virginia.
Har du tænkt dig bare at tomle den ud ad motorvejen?
Du bliver taget af en indfanger og sendt tilbage til lejren.
- En indfanger? - Dusørjægere.
Som hende Lady Jane, der nær havde slået os ihjel.
Hun er ikke den skarpeste grønne i skuffen.
Tag hellere med os til East River.
Sig det ikke.
Det skulle være et stort kompleks, hvor børn kan leve frit sammen.
Der er mad, husly og tryghed. Det er Slip Kid, der styrer det.
- Hvem? - Ingen kender ham.
Han fik sit tilnavn, fordi han altid undslipper myndighederne.
Og så skulle han være orange.
Flot, Liam. Skal du ikke også afsløre din skostørrelse og dit yndlingsdyr?
Aftensmad?
Det er guf, bogstavelig talt.
Vi er din bedste chance for at komme hjem.
Forbundet beskyttede os mod indfangeren. Hvad er der så forfærdeligt ved dem?
Fordi min fjendes fjende er min ven?
Sådan fungerer det ikke.
Kvinden satte meget på spil for at befri mig. Hun virkede god nok.
Er det okay at blive bortført?
Du har været i dårligt selskab. Lokkede hun dig med slik, eller hvad?
Du var der ikke. Hun sagde, at Forbundet ville hjælpe mig.
Og jeg stak af. Men hvad nu hvis de faktisk kan hjælpe?
Du skal ikke ønske dig Forbundets hjælp, okay?
Kom, Zu, så er der matematiktime.
Min bror sluttede sig til Forbundet, så det gjorde jeg selvfølgelig også.
De lovede os alverdens ting. De lærte os at bruge vores kræfter.
Først på attrapper og den slags.
Så lærte de os at brække en arm.
Jeg ville ikke være soldat, så jeg skred. Og jeg tager aldrig tilbage.
De fører krig. Er de så ikke nødt til at være stærke?
Men grusomme og hensynsløse? Lad myndighederne om det.
Hun gjorde intet grusomt. Hun reddede mit liv.
- Hvorfor? - Aner det ikke.
Jeg aner ikke, hvad der foregår, men det var første gang i seks år,
at nogen var sød mod mig. Mine erfaringer er ikke som dine.
Hvorfor stak du så af fra hende? Forbundet er ikke din ven.
- Du gjorde det rigtige, tro mig. - Hvorfor skulle jeg tro dig?
Jeg er sådan set ligeglad.
Du vil opdage, at de eneste, der kan hjælpe os, er os.
Hvordan kunne du overse det? I seks år gik hun frit omkring.
Du havde én opgave, og den kunne du ikke engang løfte.
Du har tydeligvis svært ved at genkende orange og røde,
så her har du en huskekage.
Vi går, løjtnant. De to skal have lov til at genskabe kontakten.
Nej, hr. kaptajn...
Det var ikke min skyld! De må ikke lukke døren!
Åh nej...
Udlov en tårnhøj dusør for pigen.
Hvad end du finder nødvendigt fra krigsbudgettet.
Alle indfangere skal være efter hende.
Vi får brug for en ny læge.
- Værsgo. - Gudetama!
I skal ikke være bange, mor og far. Der er intet, der kan tage mig fra jer.
Undskyld, mor...
Ruby, er du okay?
- Hvad vil du? - Jeg ville bare...
Jeg ville bare give dig en forsoningsgave.
- Er det dine? - Jeg har nogle andre par.
Og det har du ikke. Tag dem nu bare.
Chubs siger, at man fryser mest om ekstremiteterne.
Det er forår, så...
Nå ja, men du er jo...
Du har brug for dem, så du ikke...
...dør.
Ruby, tag nu imod de skide sokker og gør en ende på hans pinsler.
Luk røven, Chubs.
Du kan det der med damer, Liam. Du må lære mig nogle tricks en dag.
- Jeg lægger dem bare der. - Ja, okay.
Liam?
Ja?
Tak.
STRØMFØRENDE HEGN
Zu, det er bare en drøm.
Kom, jeg er hos dig.
Jeg er hos dig.
Læg dig til at sove igen.
Er du okay, Zu?
Okay.
Jeg er ikke sådan til fine kjoler.
- Hvor har du den fra? - Det er åndssvagt.
Nej, det...
Det er bare længe siden, jeg har set en pige i kjole.
Eller bare nogen i kjole.
Jeg burde vel nærmest invitere dig med til skoleballet.
Jeg skal desværre følges med footballholdets anfører.
- Conner Jenkins? - Var det et navn, du lige fandt på?
Nej, Conner Jenkins gik på Caledonia ligesom mig. Han var en idiot.
Så er jeg nødt til at skrotte ham.
Har jeg så en chance?
Lad os først skrabe bogstaverne af varevognen.
- Så tager vi den derfra. - Top.
Tager du altid en balkjole med dig på flugt?
- Nej, Zu gav mig den. - Hun er glad for dig.
Hun trænger sådan til tøsetid, at hun vil gøre dig til sin påklædningsdukke.
Indfangere.
Kom, lad os køre.
- Hør, hvad skete der? - Aner det ikke.
Her er præsidentens søn, Clancy Gray, med sit budskab om håb.
Hvis jeg kan blive rask, kan I også blive raske.
Mirakelkongen Clancy Gray.
"Hvis jeg kan blive rask, kan I også blive raske."
- Havde I også de åndssvage plakater? - Bræk i bogstaveligste forstand.
Det er rigtigt.
Hold nu op med at lave katte ud af ni-og sekstallerne.
Hun skal kunne tallene. Du er nødt til at lære dem.
Hvad skal vi i et storcenter?
Nogen skal jo hente forsyninger.
Zu, vil du være så venlig?
Så skal der shoppes.
Kan du lide den?
FORSVIND
- Hvad sker der? - Aner det ikke.
Stop!
- De er jo bare børn. - Hør, hvad fanden?
I kunne have været indfangere.
Vi leder efter forsyninger, ikke efter ballade.
Godt ord igen. Om forladelse.
Vi kan give jer noget mad, og I kan sove her i nat.
Men kun i nat.
I sidste uge
bøffede vi fem paller grøntsager fra en lastbil.
Hvad stiller I op med det? I er jo kun fire.
- Vi gør det, der skal gøres. - Vi kæmper for en større sag.
Kender I ham? Altså Slip Kid?
- Ingen kender Slip Kid rigtigt. - Vi prøver at finde hans lejr.
- East River? - Så den findes altså?
Nemlig.
- Hvor ligger den? - Det kan jeg ikke afsløre.
- Det kan du ikke mene. - Der er en grund til, den er hemmelig.
Det er en af Slip Kids regler. Det er sådan, han beskytter børnene.
Tror I, vi har overlevet ved at følge reglerne?
Vi er ikke bare dødvægt.
Vi har kræfter, og vi er nyttige.
Slip Kid skal være glad for at kunne få os.
EDO.
- Hvad? Det sagde du bare ikke. - Hvad betyder EDO?
I får ikke mere at vide. EDO.
"Alverden vil være din fjende, du fyrste med tusinde fjender."
Og når de fanger dig, vil de dræbe dig.
Men først må de fange dig,
graver, lytter, løber,
ilbudets fyrste.
Vær snu og fuld af list.
"Da vil dit folk aldrig forgå."
Læg dig til at sove.
- Chubs... - Navnet er Charles.
Charles.
Hvad laver du?
NOGEN SKAL JO HOLDE VAGT
Jeg var bange for, de skulle stjæle Betty.
Fedt, du fik den ledetråd ud af ham. Hvordan gjorde du?
Jeg spurgte bare.
Har du fundet ud af, hvad EDO står for?
Jeg har nogle gæt. Jeg har prøvet græsk, sumerisk
og tilsvarende placeringer i alle større alfabeter. Intet.
Jeg har prøvet piktogrammer og kinesiske militærsignaler
og tegnsprog. Der er intet, der peger på et sted på kortet.
- Hvorfor skriver du boganmeldelser? - Det er ikke boganmeldelser.
"Slap ud. Kan ikke finde jer."
Kan mødes hvor som helst. Nævn tid og sted. Savner jer.
"Elsker jer."
Det var sådan, jeg fik kontakt til mine forældre.
Jeg skrev internetanmeldelser med skjulte beskeder.
Dine forældre må være frygteligt bekymrede for dig.
Min far er læge. Han så det hele på nært hold.
Han må tro, jeg er død.
Min far er politimand, så
han så også det hele.
Politiradio.
Hvad?
Tænk over det. Politiet taler sammen på frekvenser, kun de har adgang til.
UHF, VHF. Og børn under 17 kan høre frekvenser, voksne ikke kan.
Det er derfor, hvid støj virker på os.
Hvad hvis EDO ikke er et sted, men en frekvens?
Okay, men frekvenser er jo tal.
E er 5, D er 4, og O er 15.
- Det virker bare ikke. - O kan også stå for nul.
5-4-0.
Sådan.
Hvis du hører dette, er du en af os. Hvis du er en af os, kan du finde os.
Lake Prince, Virginia.
Hvis du hører dette, er du en af os. Hvis du er en af os, kan du finde os.
Charles! Du gjorde det!
Navnet er Chubs.
Vi tager næste afkørsel,
og så er det bare ligeud.
Modtaget.
Til Lake Prince?
Til der, hvor du bor.
Vi kører dig hjem.
Er du sikker på det her?
Ja.
Nej.
Hvis dine forældre er der, så betyder det vel farvel.
Ja, det gør det vel.
Tag ikke imod slik fra fremmede.
Tak.
I seks år havde jeg drømt om at se dem igen.
Men nu, når jeg kigger ind ad vinduet...
...virker det hele forkert.
Jeg ved, hvad der ville ske, hvis jeg gik indenfor.
De ville ikke kunne huske mig.
Jeg ville være en fremmed.
Det var min skyld.
Og på grund af det, jeg gjorde,
mistede de deres datter.
Og jeg mistede min familie.
Du tabte den her.
Jeg vil ikke have den.
Du lyver.
Du er altså ikke den eneste, der har mistet nogen.
Vi har alle sammen prøvet det.
Så tag nu den her...
Hvad er det?
En fødselsdagsgave fra min far.
Den sidste ting, han gav mig.
Den gav mig følelsen af, at jeg ikke var alene.
Du er ikke alene.
Vi er jo praktisk talt alle sammen forældreløse.
Men vi har hinanden.
Det er også en slags familie.
En dysfunktionel familie, men...
...man må jo tage, hvad man kan få.
Ja.
Undskyld.
Det er okay. En skønne dag vil du fortælle mig din historie.
Og jeg glæder mig til at høre den.
I mellemtiden har Zu gemt nogle Twinkier til dig. Kom.
Hej, Liam.
Det er genialt, at børn kan høre frekvenser, voksne ikke kan.
Så er der da én god ting ved at blive gammel.
Det var du længe om, Lady Jane. Bliver du trukket i løn for sløseri?
Du er 150.000 værd alene. Du burde være stolt.
Du er steget i værdi, siden sidst jeg fangede dig. Hvad har du gjort?
Startet endnu en revolution?
Lad dem gå, og tag mig. Jeg lover, jeg ikke gør modstand.
Et rundhåndet tilbud.
Men eftersom jeg har geværet, må jeg desværre takke nej.
Hvem er tøsen?
Op med dig, lille pige.
Slip det.
Og bilnøglerne.
Sig undskyld til Zu.
Undskyld, Zu.
Nu går du ind i skoven.
Og du bliver ved med at gå,
uanset hvor træt eller sulten du bliver.
Du går bare...
...uden at stoppe.
- Nogensinde. - Nogensinde.
- Jeg kan ikke efterlade hende. - Jeg ved, hvad der er bedst for os.
Hvorfor.
Jeg er grøn. Jeg ved den slags. Hun er for farlig at færdes med.
Hun vil føre dem på sporet af os.
Du er alt for sentimental. Du er nødt til at komme videre.
Du kender hende ikke.
Jeg ved, hvad jeg taler om. Det her er det eneste rigtige.
Du vil bare ikke af med hende. Men det er det fornuftigste.
Hvorfor gør vi det så?
- Jeg kan ikke lade hende i stikken. - De spejder efter os konstant.
Jeg går min vej, så I kan godt holde op med at skændes.
Jeg er frygteligt ked af, at jeg løj for jer.
Ruby...
Jeg har bare glemt min taske.
Vi talte om Betty, ikke om dig, din orange skovl.
Og i øvrigt har jeg vidst, du var orange, lige fra begyndelsen.
Sid ned.
Jeg ville bare ikke have, I skulle blive bange for mig.
- Der er intet forkert i at være orange. - Jeg kan ikke engang styre det.
Jeg prøver, men det sker helt af sig selv.
Nogle gange skal jeg bare strejfe andres hud,
så er jeg inde i deres hoved.
Og når jeg prøver at løsrive mig, gør jeg bare endnu mere skade.
Skade?
Var det derfor, du ikke ville kysse mig?
Ja.
Det er alt sammen vældig rørende, men vi skal ud at finde Slip Kid.
- Lad os komme af sted. - Ja. Zu...
Vi pakker sammen. Vi skal videre.
Medmindre du vil forsøge at stikke af en gang til?
Så må vi forhindre det igen. Kom.
Vi burde gøre noget til hendes ære.
Som en skude på søen. Sætte ild til hende.
Lys lue.
Hun er en varevogn, ikke en viking.
Det føles ikke rigtigt, Chubs.
I har godt nok nej-hattene på.
Se engang.
E-D-O.
- EDO. - Nemlig.
Lad os komme videre!
Bliv liggende!
Panden mod jorden!
- Vi er ubevæbnede. - Luk røven!
Liam Stewart?
- Mike? - Sænk våbnene!
Det må du undskylde, Liam. Jeg vidste ikke, det var dig.
- Var du ikke sammen med Josh? - Jo.
Jeg slap over markerne. Takket være dig.
- Leder I efter...? - I har fundet det.
Velkommen hjem.
Endelig. Jeg sagde det jo.
Jeg sagde det jo!
Så er vi her.
Kom med.
- Alle ser så glade ud. - Vi skeler ikke til farver her.
Vi respekterer forskelligheder, men vi er alle sammen ens.
Kom så her. Det er på tide, I møder Slip Kid.
Det er bare løgn.
- Clancy Gray? - Jeg vidste, du ikke var kureret.
Du hedder Charles, ikke?
Så må du være Suzume.
Og Liam Stewart. Helten, der hjalp hundrede børn på flugt fra Caledonia.
Ruby Daly. Den eneste levende orange ud over mig.
Det er en ære at møde dig.
Det glæder mig at møde jer alle sammen. I er jo legender.
I er meget velkomne.
Der er nok at tage fat på her, så vi kan godt bruge noget hjælp.
Jeg forestiller mig hytte 18.
Javel.
Find jer godt til rette. I aften skal der festes.
Wow, svævende lamper.
Det minder om Hogwarts.
Så må du jo være Harry.
Og så er jeg vel Hermione eller Ginny Weasley.
Garanteret.
Harry og Ginny får hinanden til sidst, så...
Nej, jeg mente ikke...
Jeg synes, de er et rigtig godt par.
Lad os danse.
- Nej... - Jo.
Jeg gør ikke noget.
- Det ved jeg godt. - Nå ja, du er jo tankelæser.
Sludder. Jeg kan dårligt nok forstå mine egne tanker.
- Du er smuk. - Hvad?
Jeg sagde bare, at du er smuk.
- Clancy? - Kom ind.
Mike gav mig ikke nogen arbejdsopgave. Jeg skulle tale med dig.
Du har skam en arbejdsopgave.
- Hvad går den ud på? - Du skal arbejde sammen med mig.
Der er noget, jeg skal vise dig.
Jeg var en af de første overlevende. De brugte mig som forsøgskanin.
De prøvede at finde en kur, der ikke fandtes.
Far!
Min far var ligeglad. Han sagde god for det.
Da lægerne måtte melde pas, sagde han bare, jeg var kureret.
Vær sød at stoppe!
Jeg vidste, jeg ikke var kureret.
Men han ville ikke lytte. Jeg mistede min familie.
Far!
Jeg mistede alt.
- Ved han, vi ikke kan kureres? - Han holder aldrig op med at prøve.
- Hvorfor ikke? - Fordi han er bange for os.
Det bør han måske også være.
Du må aldrig skamme dig over at være, som du er.
Jeg ved, hvor uhyggeligt det er
aldrig at kunne røre andre. Aldrig at kunne vende hjem.
Men jeg kan lære dig at bruge dine kræfter, som de bør bruges.
Lære dig at styre dem.
Ellers styrer de dig.
Uden at jeg gør nogen fortræd?
Ikke medmindre du ønsker det.
Lær mig det.
Alle har en plads i denne verden.
Et ansvar, et formål.
Her kan du opdage, hvad det er.
At lære at bruge dine kræfter er kun begyndelsen.
At bruge dem i en god sags tjeneste,
det er det, jeg vil lære dig.
Uden at røre mig eller sige et ord skal du anbringe en tanke i mit hoved.
Fokuser. Koncentrer dig.
Gør dig umage.
- Undskyld. - Pyt, det tager tid.
Prøv igen.
Vi har alle sammen mistet vores familier...
...vores hjem og vores barndom.
Det kan vi få igen.
Der er en mening med, at vi to blev ført sammen.
Kun vi er stærke nok til at skabe et bedre sted for os alle sammen.
Ingen må forlade lejren lige nu.
Hvor vi ikke behøver at være bange.
Hvor ingen kan berøve os det, der er vores.
Du kan ikke styre det, du er bange for.
Frygten vil altid komme i vejen.
Lad os prøve igen. Ligesom jeg har lært dig det.
Men først
skal du være stærkere.
Du skal kunne kæmpe på lige fod med mig.
Først da vil vi kunne ændre de andres sindelag...
Man flår ikke bare peberfrugten af stænglen.
...og forme fremtiden.
Det er derfor, dine pebre er så smattede.
Vil du ikke hellere have rød peber? De er fyldt med c-vitaminer.
Vi kan jo ikke selv vælge farven, din idiot.
Så er det din tur.
Rød og grøn peber er sgu da det samme.
Det er altså mig, der er havemand og har styr på grøntsagerne her.
Og jeg ville have...
Du har ret. Lad os vente på, de modner og bliver til røde pebre.
Man kan aldrig få for mange c-vitaminer.
Flot klaret.
Ruby, du holder stadigvæk igen.
Hvorfor er du så bange for at være dig selv? Hvad er der sket?
- Jeg har aldrig fortalt det til nogen. - Det siger sig selv.
Der er ting, kun vi orange kan forstå.
Luk mig ind. Du kan ikke gøre mig fortræd.
Det er okay.
Tillykke med fødselsdagen.
- Gudetama! - Værsgo.
I skal ikke være bange, mor og far.
- Hvad går der af dig, mor? - Jeg er ikke din mor.
- Du slettede dig selv. - Ja.
Jeg ville ikke have, de skulle være bekymrede for mig.
Så derfor...
...fjernede jeg mig.
Jeg var kun et barn. Jeg anede ikke, hvad jeg gjorde.
Hvis bare jeg kunne gøre det om.
Du har et talent.
Et, der overgår mit.
Jeg har ingen anelse om, hvordan man gør den slags om.
Men vi finder ud af det. Sammen.
Hvad er der?
Jeg har bare aldrig før mødt en som dig.
En som mig selv.
Hej, Ruby.
- Hvordan var det så? - Intenst.
- I to har fået et nært forhold. - Hvad mener du?
Hvorfor fortalte du mig ikke sandheden?
- Hvorfor er du så bange for mig? - Jeg vil bare ikke gøre dig fortræd.
Ruby, jeg er ligeglad med,
om vi rører hinandens hud, og du kommer til at vide alt om mig.
Det må ikke gå dig, som det gik mine forældre.
- Jeg glemmer dig aldrig. - Det kan du ikke love, Liam.
Du kan ikke hjælpe mig.
Du er ikke orange. Vi er ikke ens.
Liam!
Liam?
Jeg sidder og glor på en sø. Jeg er officielt blevet min mormor.
- Hvad er der los? - Ikke noget.
Det hele er bare sådan lidt mystisk her.
Ja.
Jeg savner lidt dengang, det bare var os i varevognen.
Det tør siges. Det her sted er forfærdeligt.
De bestemmer, hvornår vi skal spise og sove,
og tvinger os til at arbejde.
- Det er ikke anderledes end lejrene. - Hvor skulle vi så tage hen?
Hjem.
Hjem? Mener du det?
Så ville jeg da have mine bøger. Og min hund, hvis den lever endnu.
Mine forældre.
Gode afgrøder denne gang. Én orange, men ingen andre end mig rører hende.
Forstået.
Hvad er Deres ordre?
Lad høsten gå ind.
Clancy?
Jeg tænkte på, om jeg måtte bede dig om en tjeneste?
Selvfølgelig.
Jeg ville høre,
om Chubs må låne din computer til at kontakte sine forældre.
- Det er sikkert og i kode... - Nej. Beklager.
Han vil bare fortælle dem, at han er i god behold.
Han kan jo ikke lide at være her. Han ville afsløre, hvor vi holder til.
Han er ikke dum. Han er det mest intelligente menneske, jeg kender.
Så okay.
- Mener du det? - Men først skal du lære mig det.
Hvad skal jeg lære dig?
Jeg vil lære at gøre det, du gjorde ved dine forældre.
At slette sig selv fra folks hukommelse.
Jeg har jo sagt, jeg ikke ved, hvordan jeg gjorde.
Det ved jeg.
Hvis du lader mig se dine minder, kan jeg måske regne det ud.
Hvis vi ved, hvordan du gjorde, kan vi måske gøre det om.
- Og så må Chubs låne computeren? - Ja.
Okay.
Fedt.
Luk øjnene, og tænk på dine forældre.
Tænk tilbage på din tiårsfødselsdag.
I skal ikke være bange, mor og far. Der er intet, der kan tage mig fra jer.
- Hvad er det, du gør? - Bare slap af.
Rolig, jeg gør dig ikke noget.
Skidt pyt. Nu, hvor jeg har lært det, kan jeg bare slette den her oplevelse.
Hvad laver du her?
- Jeg vil bare gerne være i fred. - Du græder jo.
- Gå nu bare din vej. - Hvad er der sket?
Jeg har ikke lyst til at sige det, Liam.
Kan du ikke bare lade mig være?
Du skal ikke være alene. Fortæl mig nu, hvad der er sket.
Stop! Stop så!
- Hvad er det, du gør? - Bare slap af.
Rolig, jeg gør dig ikke noget.
- Jeg slår ham ihjel. - Liam, vent.
Lad os bare rejse.
- Jeg får fat i Zu. - Chubs, vi må af sted.
- Hov, er jeg gået glip af noget? - Vi fire skal væk herfra.
Det var på tide!
Denne vej.
Der er ingen vagter her.
Hvem har vi her?
Vores lille flygtning.
Skynd jer væk!
Liam. Liam, kom nu.
Han kan ikke høre dig, Ruby.
Clancy? Han er på deres side.
Shit, de indfanger os.
Op med dig, din narrøv.
- Javel. - Hvordan har min far det?
Han hygger sig i Deres gamle gummicelle.
Vi skal indfange flere nye rekrutter til min hær. Tilkald helikopterne.
Vi må væk!
De er allerede på vej.
Jeg kunne godt lide dig, Ruby. Det kunne jeg virkelig.
Derfor er jeg også dybt skuffet over det her.
Her prøver jeg at forvandle verden til et sted, hvor vi kan leve uden frygt.
Hvor vi, der er noget særligt, kan få lov til at bestemme.
Og så vil du hellere flakke om i skoven med ham her?
Stop!
Ingen skal tage, hvad der er mit.
Stop!
Hverken min far eller nogen anden.
Og da slet ikke dig.
Stop!
Ved du, hvad der er øv, Ruby?
Vi kunne have anført en hær sammen
og straffet dem, der gjorde os fortræd.
I stedet står vi her.
Jeg har ondt i hånden. Du fortsætter.
Med glæde.
Stop!
- Jeg vil vise storsind og tilgive dig. - Det gør du ikke!
Du kan intet gøre.
Du har vist mig, hvordan jeg kan ordne dig.
Jeg sletter de genstridige dele, og så vil du makke ret.
- Du slår ham ihjel! - Nej, det gør jeg ikke.
Jeg vil have, han skal leve og se, hvad du bliver forvandlet til.
Rend mig i røven!
Zu, lyset!
Fang dem!
Lad lasten gå.
Røde!
Mike!
- Løb! - Jeg forlader dig ikke.
Du kan ikke bekæmpe ham. Det kan jeg.
Zu, følg med Liam. Nu!
Liam, de har brug for dig. Stol på mig.
Af sted! Red så mange, I kan.
Kom, vi løber den her vej. Følg med os, alle sammen!
- Denne vej! - Løb!
Det er okay, Ruby. Hold op med at gøre modstand. Luk mig ind.
Lad mig få alle de triste og vrede tanker til at forsvinde.
Jeg kan trimme og tilpasse og forme dig til en bedre Ruby.
Den fuldkomne Ruby.
Den Ruby, jeg ønsker, du skal være.
Jeg kan godt lide den, jeg er.
Hvad laver du? Ret op!
Helikopter styrtet! Fjende ukendt!
Ruby!
- Hvor er Liam og Zu? - Aner det ikke.
- Vi må væk herfra. - Red bare dig selv.
- Du har brug for hjælp. - Det finder vi aldrig.
Hvad er det, du gør? Hvad er det?
Det er hjælp.
Du skal nok klare den.
Chubs?
Kom nu, Chubs.
Ruby!
Jeg vidste, du var uskadt.
- Liam, du må væk herfra. - Du godeste...
Jeg tager hans ben. Zu er sammen med en flok andre børn.
Hun klarer den.
- Han må på hospitalet. - Vi finder en læge til ham.
Vi kan ikke redde ham.
Jeg har tilkaldt nogen, der kan.
- Forbundet? Nej, Ruby... - Min fjendes fjende.
- Du ved ikke, hvordan de er. - Du må væk herfra.
Forbundet er på vej hertil, og de vil ikke tage dig tilbage.
Og de stoler ikke på dig.
- Jeg bliver her. - Liam, du må væk!
Vi er en familie.
Jeg forlader dig ikke.
Rart at se dig igen.
Du er i sikkerhed her. Forbundet ejer huset her.
Vi benytter det, når tingene spidser til.
Chubs ligger på hospitalet. Han er hårdt medtaget.
Hvis han har nogen chance for at overleve, så er det der.
Du skal ikke kalde ham Chubs. Det har du ikke gjort dig fortjent til.
Charles.
Når han må få besøg, skal du nok få ham at se.
- Du tænker på, hvor Liam er. - Du skal slippe ham fri.
Det kan jeg ikke.
- I kan aldrig gøre ham til morder. - Vi skaber ikke mordere.
Hvad Liam end har sagt, så er det ikke Forbundets formål.
Hvad er så Forbundets formål?
Så vidt jeg kan se, er I ikke bedre end de andre.
Vi er til for at hjælpe jer, afsløre lejrene og stoppe præsident Gray.
Gray og hans søn indfanger os, præcis ligesom I gør.
Hun vil tydeligvis ikke være her.
Rob, har styr på det.
Vi giver pladsen til en, vi kan bruge.
- Liam vil aldrig... - Hør her.
For at kunne overleve må vi gøre ting, vi ikke bryder os om.
Din fyr kan hjælpe os. Jeg har set ham kyle sine fjender rundt.
Hos os kan han gøre nytte. Hvis jeg skal gøre ham til mo...
Liam er ikke morder.
- Liam er ikke morder. - Og du er et møgdyr.
- Jeg er et møgdyr. - Skrid.
Ruby, stop det. Jeg er din eneste ven her.
Og du kan hjælpe os med at udrette en masse gode ting.
Jeg beder dig, stop.
Lad Liam gå.
Han er til fare for os. Han ved alt for meget.
Tag mig. Jeg skal nok kæmpe sammen med jer.
Min eneste betingelse er, at I lader Liam gå.
Men hvis Liam holder af dig, ligesom du holder af ham...
...hvorfor skulle han så forlade dig?
Lad mig tale med ham.
Der var så meget, jeg havde planlagt.
Så mange steder, jeg ville vise dig.
Vi skal nok klare den. De må bare ikke skille os ad.
Jeg ved, det lyder kikset, men...
...jeg ville gøre det hele om igen bare for at møde dig.
- Mener du virkelig det? - Ja.
Jeg har det sådan, at vi to...
...er skabt for hinanden.
Lad mig fortælle dig en historie.
Det er sommer i Salem,
og du knokler i sommervarmen på dit deltidsjob i iskiosken.
Is.
Men en dag løber iskiosken tør for is.
Det er jo, hvad der kan ske.
Og så siger din far:
"Lad os tage til Virginia Beach."
- Hvor er du i historien? - Mig?
Jeg er i Wilmington.
Jeg knokler mig igennem endnu en kedelig sommer på autoværkstedet,
inden jeg skal starte på et fornemt universitet.
Min mor er ked af, at hendes lille pus skal rejse,
så hun arrangerer en sidste familieudflugt til
Virginia Beach.
Jeg kan se, hvor det bærer hen.
Og som ved skæbnens mellemkomst, på vores sidste dag ved stranden...
...får jeg øje på dig.
Jeg render og spiller volleyball med min bedste ven, Chubs, men
det er, som om alle andre forsvinder.
Du kommer gående hen imod mig
iført store solbriller
og høj musik i hovedtelefonerne.
Du er smuk.
Du smiler og griner og kigger ud over vandet, men...
...jeg har kun øje for dig.
Hvad sker der så?
Så siger jeg, at jeg elsker dig.
Luk øjnene.
Jeg vil afslutte historien.
- Hvem er I? - Forbundet.
- Du kan frit gå herfra. - Lader Forbundet mig bare gå?
Forsyninger, penge og nyt ID. Værsgo.
Jeg vil ikke have noget af jer.
Hvor gammel er du? 16? Du burde vide, at man ikke skal arbejde for Forbundet.
Gå, inden vi ombestemmer os.
Liam...
Pas godt på dig selv.
I lige måde.
Vi er klar til dig nu.
"Alverden vil være din fjende...
...du fyrste med tusinde fjender."
Men vi behøver ikke at blive i mørket.
Du lærte mig, at de eneste, der kan hjælpe os,
er os.
Derfor...
er jeg nødt til at give slip på dig...
...og træde ud i lyset...
...for at beskytte det allervigtigste.
Vores familie.
For Zus skyld.
For Chubs' skyld.
For din skyld,
Liam.
Jeg vil ikke vakle, når fjenden kommer...
...hvor stærk den end er.
Jeg vil være tapper.
Jeg vil kæmpe for at skabe en bedre verden for alle...
...så vores familie...
...aldrig vil forgå.